Функціональна діагностика дихальної системи у пацієнтів при Long COVID - Бакалець, Олена; Дзига, Світлана; Бегош, Ніна (Вісник медичних і біологічних досліджень, 2023)
Враховуючи значну кількість осіб, що мають персистуючі респіраторні симптоми понад 4 тижні після перенесеного COVID-19, важливо визначити, які обстеження є найінформативнішими для оцінки респіраторної функції, прогнозу та контролю ефективності лікування у таких пацієнтів. Мета статті полягала у дослідженні функціональної діагностики дихальної системи у пацієнтів, які пережили Long COVID. Застосовано бібліосемантичний, аналітичний методи дослідження. Відповідно до світових рекомендацій щодо пацієнтів з персистуючими респіраторними симптомами після COVID-19, всі вони повинні пройти обстеження дихальної системи: рентгенографію органів грудної клітки, спірометрію, вимірювання сатурації крові, дифузійної здатності легень для монооксиду вуглецю, тести з ходьбою та інші. Дослідженням підтверджено, що в осіб, які перенесли COVID-19, навіть через 1-6 місяців виявляється зниження дифузної ємності легень для монооксиду вуглецю, що має прямий кореляційний зв'язок із загальною ємністю легень, важкістю клінічних проявів та результатами швидких тестів. Зміни спірометричних показників спостерігаються значно рідше, переважно у пацієнтів госпіталізованих з тяжкою пневмонією, яка згодом призводить до постковідного легеневого фіброзу. Поступове покращення показників функціональних дихальних тестів відбувається через 3 місяці, 6 місяців та 12 місяців після гострої інфекції. Найінформативнішими обстеженнями для оцінювання функції дихальної системи є визначення дифузійної здатності за монооксидом вуглецю, загальної ємкості легень та газового складу крові. В умовах обмеженого доступу до перерахованих обстежень та у якості скринінгового дослідження можна використати швидкі тести: тест з 3-х/6-хвилинною ходьбою (3МWT/6MWT) або 1-хвилинний тест «сістивстати» (1-MSTST) відповідно до можливостей пацієнта Отримано: 29.03.2023 | Переглянуто: 27.05.2023 | Прийнято: 26.06.2023