КЛІНІЧНА ЕФЕКТИВНІСТЬ МЕТОДІВ ЛІКУВАННЯ ТА ПРОФІЛАКТИКИ ПОСТОВАРІОЕКТОМІЧНОГО СИНДРОМУ - Boichuk, A. V.; Berehuliak, O. O.; Franchuk, A. Yu.; Koptiukh, V. I. (Актуальні питання педіатрії, акушерства та гінекології, 2018)
Під нашим спостереженням знаходилось 139 жінок, які були розділені на 5 клінічних груп. Контрольну групу склали 30 практично здорових жінок менопаузального віку. Основну групу склали 109 хворих на фіброміому матки, з яких 90 були прооперовані в об’ємі гістероваріоектомії та розділені після операції на три групи залежно від призначеного лікування: перша -3 0 жінок, яким не призначалась гормонотерапія ПОЕС; друга - 30 жінок, яким призначали традиційну гормонотерапію; третя група - 30 жінок, яким призначали розроблений спосіб лікування. Клінічну ефективність різних методів профілактики та лікування постоваріоектомічного синдрому оцінювали шляхом анкетування та підрахунку менопаузального індексу Куппермана через 1,3,6 місяців після операції. Проведене дослідження доводить, що розроблений комплекс етапної гормональної та фітоестрогенотерапії ПОЕС є більш ефективнішим за традиційну гормонотерапію.