ПОРУШЕННЯ МЕТАБОЛІЗМУ СПОЛУЧНОЇ ТКАНИНИ І СТАНУ РЕДОКС-СИСТЕМИ У ВАГІТНИХ ІЗ СИНДРОМОМ НЕДИФЕРЕНЦІЙОВАНОЇ ДИСПЛАЗІЇ СПОЛУЧНОЇ ТКАНИНИ ПРИ ПЕРЕДЧАСНИХ ПОЛОГАХ - Добрянська, В. Ю. (Медична та клінічна хімія, 2021)
Вступ. Синдром недиференційованої дисплазії сполучної тканини у вагітних є частою причиною розвитку перинатальних ускладнень, у тому числі передчасних пологів. Мета дослідження – вивчити динаміку метаболізму сполучної тканини, стан пероксидного окиснення ліпідів та антиоксидантної системи і розробити додаткові критерії прогнозування та діагностики ускладнень вагітності, передчасних пологів у жінок із синдромом недиференційованої дисплазії сполучної тканини. Методи дослідження. Обстежено 38 вагітних із синдромом недиференційованої дисплазії сполучної тканини в різні терміни гестації (І–ІІІ триместри) та 24 здорових вагітних контрольної групи. Окрім загальноклінічного й акушерського обстежень, проводили анкетування для виявлення фенотипових маркерів сполучнотканинної дисплазії, визначали активність пероксидного окиснення ліпідів та антиоксидантної системи захисту і стан метаболізму сполучної тканини за рівнем трансформуючого фактора росту β1 у крові та оксипроліну в сечі. Результати й обговорення. У вагітних частоту ознак синдрому недиференційованої дисплазії сполучної тканини визначено на рівні 29,3 %, частота передчасних пологів становила 11,1 % у дослідній групі проти 5,2 % у контрольній. Одночасно у вагітних з ознаками синдрому недиференційованої дисплазії сполучної тканини вже в І триместрі гестації відзначали достовірно більшу активність окисних процесів (рівень малонового діальдегіду підвищувався на 66,5 %) на фоні зниженого ензимного (на 11–15 %) та неензимного (на 30 %) антиоксидантного захисту, а в сполучній тканині переважали катаболічні процеси, про що свідчило збільшення добової екскреції оксипроліну. В ІІ–ІІІ триместрах гестації вказані зміни суттєво наростали, що ставало тригером передчасних пологів. Висновок. У вагітних із синдромом недиференційованої дисплазії сполучної тканини спостерігають виражену прогресуючу активацію процесів пероксидного окиснення ліпідів та недостатній антиоксидантний захист, що сприяє розвитку перинатальних ускладнень, а при досягненні критичних рівнів на фоні переважання катаболічних процесів у сполучній тканині стає пусковим механізмом для передчасних пологів.