ФАКТОРИ РОСТУ ТА HIF-1α В РАНОВОМУ ЛОЖІ ЩУРІВ ІЗ МЕТАБОЛІЧНИМ СИНДРОМОМ - Грицевич, Н. Р.; Нікітіна, Н. С.; Степанова, Л. І.; Галенова, Т. І.; Верещака, В. В. (Медична та клінічна хімія, 2026)
Вступ. Процес гоєння ран шкіри починається одразу після ураження і є динамічним та складним біологічним процесом. Причини того, що рани не закриваються, загалом досі незрозумілі. У цьому плані найбільшу увагу привертають до себе фактори росту – клас сигнальних молекул, які необхідні для регуляції різноманітних клітинних процесів, зокрема й проліферації, диференціації, ангіогенезу, виживання, запалення та відновлення тканин або фіброзу. Мета дослідження – з’ясувати концентрації факторів росту у шкірі при загоєнні повношарових вирізаних площинних ран у щурів різної статі із глутамат-індукованим ожирінням за умови їх лікування гелем карбополу з меланіном. Методи дослідження. Новонароджені самці і самки окремо були рандомізовано розділені на 6 груп. Три групи без ожиріння та три групи із глутамат-індукованим ожирінням. Моделювання ран на спинній поверхні здійснювали під загальним наркозом за допомогою тіопенталу натрію в дозі 60 мг/кг маси тварини. У 6-й групі тварин із глутамат-індукованим ожирінням рани щоденно обробляли гелем карбополу (0,5 %) – універсальним загущувачем для надання розчину желеподібної консистенції (Carbopol 980) з меланіном (0,1 %). Рівень факторів росту визначали за допомогою відповідних наборів реактивів, методом непрямого імуноферментного аналізу (ELISA) за стандартним протоколом Результати й обговорення. Показано, що в щурів контрольної групи із глутамат-індукованими ожирінням концентрація інсуліноподібного фактору росту (IGF) зростає в 1,5 раза щодо контролю без ожиріння. За наявності глутамат-індукованого ожиріння і площинної рани концентрація даного фактору росту зростає в 1,9 раза, а в разі індукованого ожиріння і наявності площинної рани, обробленої меланіном, концентрація даного фактору зростає в 1,7 раза щодо відповідних значень без ожиріння. Концентрації епідермального фактору росту (EGF) за глутамат-індукованого ожиріння теж зростають, як у контролі, так і за наявності площинної рани та площинної рани, обробленої меланіном, в 1,4, 2,2 і 1,6 раза відповідно. Показано, що за глутамат-індукованого ожиріння концентрація факторів росту фібробластів зростає в 1,6 раза щодо контролю. За наявності площинної рани та площинної рани, обробленої меланіном, вона зростає у 2,0 і 1,8 раза відповідно. У самців і самок із глутамат-індукованим ожирінням щоденна обробка ран гелем карбополу з меланіном прискорювала загоєння ран, у цьому процесі задіяні фактори росту (IGF, EGF, FGF, PDGF, TGF, NGF, VEGF), концентрація яких вірогідно зростає щодо контрольних значень без ожиріння. Висновки. У самців і самок із глутамат-індукованим ожирінням щоденна обробка ран гелем карбополу з меланіном прискорювала загоєння ран і суттєво зменшувала площу уражень упродовж експерименту. У цьому процесі задіяні фактори росту, концентрація яких достовірно зростає.