РОЛЬ СТАТІ В ПОРУШЕННЯХ ЖОВЧОУТВОРЮВАЛЬНОЇ ФУНКЦІЇ ПЕЧІНКИ ЗА УМОВ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОЇ КРАНІОСКЕЛЕТНОЇ ТРАВМИ ТА ЇХ КОРЕКЦІЯ - Гук, Р. А.; Гудима, А. А. (Медична та клінічна хімія, 2024)
Вступ. Тяжкі травми належать до актуальних проблем третього тисячоліття. Серед них помітно виділяється поєднана краніоскелетна травма (КСТ), якій притаманні тяжкий перебіг та висока летальність. Існують гендерні відмінності в перебізі тяжких травм. Однак особливості перебігу краніоскелетної травми в осіб різної статі продовжують залишатися суперечливими. Немає одностайної думки щодо ефективності за цих умов антиоксидантів у зниженні системних проявів травматичної хвороби. Мета дослідження – зʼясувати роль статі в порушеннях жовчоутворювальної функції печінки за умов експериментальної краніоскелетної травми та ефективність 2-етил-6-метил-3-гідроксипіридину сукцинату в корекції виявлених порушень. Методи дослідження. Експерименти виконано на білих щурах лінії Вістар масою 200–220 г (78 самицях і 78 самцях), яких поділили на контрольну та дві дослідних групи. Тваринам 1-ї дослідної групи під тіопентал-натрієвим наркозом (40 мг·кг-1) моделювали КСТ, щурам із КСТ 2-ї дослідної групи проводили корекцію розчином 2-етил-6-метил-3-гідроксипіридину сукцинату. Через 1, 3, 7, 14 і 28 діб після моделювання КСТ у щурів 1-ї дослідної групи під тіопентал-натрієвим наркозом катетеризували загальну жовчну протоку та збирали жовч протягом 1 год. В отриманій порції жовчі визначали вміст сумарних жовчних кислот (СЖК). Тваринам 2-ї дослідної групи виконували аналогічні обстеження, виводили їх з експерименту через 7, 14 і 28 діб посттравматичного періоду. Результати й обговорення. Під впливом КСТ у тварин різної статі суттєво знижувалася концентрація СЖК у жовчі. У щурів-самиць вміст СЖК досягав мінімальної величини через 3 доби, залишався на такому ж рівні – до 14-ї доби, зростав – до 28-ї доби, досягаючи рівня контролю. У щурів-самців закономірність реакції жовчоутворювальної функції печінки була подібною: показник досягав мінімальної величини через 7 діб, залишався на такому ж рівні – до 14-ї доби, підвищувався – до 28-ї доби, проте не досягав рівня контролю. У динаміці КСТ показник у самців через 1, 7, 14 і 28 діб був суттєво нижчим порівняно із самицями. Під впливом корекції, порівняно з тваринами без неї, в самиць вміст у жовчі СЖК ставав статистично вірогідним більшим, починаючи із 14-ї доби експерименту, в самців – починаючи із 7-ї доби. Висновки. Встановлено гендерні відмінності динаміки вмісту в жовчі СЖК, ступінь зниження якого під впливом КСТ суттєво більший у щурів-самців, ніж у щурів-самиць, з максимумом порушень через 7 діб експерименту та відновленням до 28-ї доби. Застосування з метою корекції 2-етил-6-метил-3-гідроксипіридину сукцинату в дозі 100 мг·кг-1 у щурів різної статі за умов КСТ сприяє меншим порушенням вмісту в жовчі СЖК, ефект більш виражений у щурів-самців, починаючи із 14-ї доби експерименту.