ВПЛИВ ІНОЗИТОЛУ НА РОЗВИТОК НІТРООСИДАТИВНОГО СТРЕСУ В ПЕЧІНЦІ ТА ШКІРІ ЩУРІВ РІЗНОЇ СТАТІ ЗІ СТЕАТОГЕПАТОЗОМ - Сопель, О. В.; Денефіль, О. В. (Медична та клінічна хімія, 2024)
Вступ. Стеатогепатоз є однією з основних проблем сьогодення. До методів корекції ураження печінки належить використання препаратів інозитолу. Мета дослідження – оцінити зміни вмісту нітрит-аніона в печінці та шкірі щурів різної статі зі стеатогепатозом і вплив препаратів інозитолу на нього. Методи дослідження. Досліди виконано на 216 білих щурах різної статі, на момент виведення з експерименту їм було 7,5–8 місяців. Тварин поділили на дев’ять груп: 1-ша – контрольна; 2-га – міо-інозитол (МІ); 3-тя – D-chiro інозитол (DІ); 4-та – стеатогепатоз 2 місяці; 5-та – стеатогепатоз 2 місяці+МІ 2 місяці; 6-та – стеатогепатоз 2 місяці+DІ 2 місяці; 7-ма – стеатогепатоз 4 місяці; 8-ма – стеатогепатоз 4 місяці+МІ 2 останні місяці; 9-та – стеатогепатоз 4 місяці+DІ 2 останні місяці. Стеатогепатоз викликали, даючи тваринам замість пиття 20 % розчин фруктози (Фр): 2 місяці – в 4–6-й групах, 4 місяці – в 7–9-й. Інозитоли вводили інтрагастрально (МІ – 400 мг/кг маси, DI – 30 мг/кг маси) через 2 місяці від початку моделювання стеатогепатозу. В гомогенатах печінки і шкіри визначали вміст нітрит-аніона. Результати й обговорення. У щурів-самиць 1-ї групи вміст нітрит-аніона в печінці був більшим на 45,1 % (p<0,001), а у шкірі – на 15,8 % (p<0,001). Міо-інозитол викликав достовірне його зростання в печінці самців на 12,4 % (p<0,001), а D-chiro інозитол – на 3,5 % (p<0,05). При введенні МІ чи DІ зберігався вищий показник у печінці та шкірі самиць. У щурів із стреатогепатозом відзначено його зростання в печінці, залежало воно від тривалості вживання Фр. У шкірі самиць виявлено таку ж закономірність. Дія Фр на печінку, порівняно зі шкірою, щодо вмісту нітрит-аніона була більшою. У печінці та шкірі самців відмічено вищий його рівень тільки через 2 місяці. Через 4 місяці значення у самців і самиць достовірно не відрізнялися в печінці, а у шкірі були більшими в самиць. Введення МІ чи DІ сприяло достовірному зменшенню вмісту нітрит-аніона в печінці та шкірі, але повернення до значень контролю спостерігали лише в шкірі самиць 5-ї і 6-ї груп. При припиненні вживання Фр DІ краще діяв на печінку самиць. У печінці та шкірі самців і самиць, яким продовжували давати Фр та одночасно вводили МІ чи DІ, відмічено достовірне зниження рівня нітрит-аніона. У шкірі самців 8-ї і 9-ї груп, порівняно з 5-ю та 6-ю, його вміст був меншим, а в самиць – більшим. Висновки. Стеатогепатоз у печінці та шкірі щурів різної статі спричинює розвиток нітрооксидативного стресу. В печінці тварин він прямо залежить від тривалості вживання Фр, а в шкірі таку залежність спостерігають тільки в самиць, у самців він менший через 4 місяці пиття Фр. Міо-інозитол і D-chiro інозитол викликають зниження вмісту нітрит-аніона в печінці та шкірі щурів. При припиненні вживання фруктози міо-інозитол і D-chiro інозитол мають більш виражений вплив на печінку та шкіру самиць.